Traducerea şi adaptarea Richard Nasta @ RoSA pentru www.rosa-team.ro
Bun, părăsim câmpia şi ne îndreptăm spre vârful montan,
vă voi arăta exact unde.
Chiar acolo sus.
Nu-s sigur cu cine mă întâlnesc.
Anunţul spune 1.000 de dolari pe zi.
Doar să filmez.
Discreţia este apreciată, orice-ar însemna asta.
Uite ce cred:
Dar dacă e o femeie de 40 de ani care stă singură-n apartament
aşteptând un băiat tânăr şi chipeş să vină până acolo
să-i facă un masaj, să-i dea bani
şi să-i şoptească nimicuri dulci?
E doar un gând.
Drăguţ lac.
Drăguţ oraş.
E promiţător.
Asta-i.
O uşă galbenă.
Bun.
Nu răspunde şi nu intră căsuţa, aşa că-i bine.
Bun...
Cred că-i mai bine dacă aştept în maşină.
Ştiţi, doar...
Nu cred că acest individ o să apară.
Şi e...
Îmi pare rău, n-am vrut să te sperii.
E în regulă.
- Tu eşti Aaron? - Da. Sunt Aaron.
- Încântat. - Josef.
Dumnezeule.
- O să fie o zi bună. - Da.
Ai o faţă foarte blândă.
- Mulţumesc. - Bun.
- Haide. - Bine.
Simt c-ar trebui să facem asta acum pentru că la sfârşitul zilei
o să fie normal, aşa că vino aici.
Bine.
Crede-mă, n-o să devină ciudat sau ceva de genul.
Niciodată nu m-am obişnuit cu aceste scări.
Bun.
Bun venit.
Asta-i casa de vacanţă a familiei.
Multe amintiri speciale.
Poţi vedea, dacă te uiţi la acele picturi,
eu le-am făcut cu tatăl meu când am fost mai tânăr.
Sunt sigur că eşti nerăbdător să începem...
- Da. - Toată treaba asta.
- Da. - Vino aici.
Sunt un supravieţuitor al cancerului.
Am avut cancer la ficat şi s-a dus până la plămâni.
A fost destul de urât.
Am făcut chimioterapie.
Şi-am izbutit.
Pe bune, a intrat în remisie imediat.
A fost destul de incredibil.
Din păcate, acum două luni,
am început să am ameţeli
şi nişte ieşiri cognitive ciudate.
Am mers înapoi să văd un doctor.
Tumoare pe creier de mărimea unei mingi de tenis.
- Nu. - E inoperabilă.
Aşa că mi-au dat cam două, trei luni de trăit.
Sper să izbutesc şi de data asta.
Puterea gândirii pozitive.
Poate? Cine ştie?
Dar în caz că n-o fac, sunt căsătorit.
Soţia mea minunată, Angela, timp de şase ani,
e gravidă cu primul nostru copil.
Salut, Buddy.
Îi spunem Buddy.
Ai văzut vreodată filmul Viaţa Mea?
Nu.
E un film foarte bun.
Michael Keaton are cancer în film
şi face un jurnal video despre el pentru fiul său nenăscut.
Bine.
Da, te-ai prins.
Datoria noastră este să ţii acea cameră pornită tot timpul cum am vorbit
şi vreau ca tu doar să vii cu mine.
Nu ştiu ce voi face exact.
Vreau să mă filmezi, cine sunt.
Nu vreau să mă lauzi sau să mă faci să par tare
sau altceva înafară de ceea ce nu sunt,
aşa că, Buddy, mă poţi vedea aşa cum sunt.
Şi sper că vrei să faci asta.
- Da. - Da?
S-o facem.
- Credeam că vei fugi. - Nu.
Bun.
Ăştia-s pentru tine.
- Nu trebuie acum. - Nu, nu.
Întreaga sumă.
- Asta nu-i mai o tranzacţie, da? - Bine.
Ăsta-i un parteneriat şi aşa poţi afla cine sunt
şi sunt foarte bucuros că vii cu mine.
Cred că ne vom descurca de minune.
Eşti gata?
- Bun, să-i dăm drumul. - Bun.
Am să intru în cadă.
- În cadă? - Da, hai sus.
E-n regulă. Haide.
Scuze.
- E-n regulă. - E-n regulă?
Da, da.
O să mergem în locuri mai importante decât acesta.
- Eşti bine? - Da.
- Eşti sigur? - Da.
Bun. Sigur nu-ţi este foame?
- Vrei un sandviş sau ceva? - Nu, mi-e bine.
Bine, poate când ieşim din cadă.
Eu intru în cadă. Tu nu intri.
- Bine. - Bine?
- Bine. - Fă-te comod.
Bun.
- Filmezi? - Da.
Verificam doar. Ştiam că filmezi.
Bun, Buddy.
Bun venit la prima ta băiţă.
Când eram de vârsta ta, obişnuiam să fac băiţă cu tata.
Îi spuneam timpul băiţei şi-a fost cea mai bună parte din întreaga zi.
Şi din moment ce noi doi nu vom avea parte de-o băiţă,
m-am gândit să avem prima băiţă chiar aici.
Eşti gata?
Bun.
Aşa.
Hai să udăm degeţelele alea.
Eşti gata? Să udăm degeţelele.
Te gâdilă, nu-i aşa?
Miroase.
Ăsta miroase destul de bine.
Ştiu, e amuzant, aşa-i?
Ştiu.
Doar lasă-te pe spate şi închide ochii.
Puţin şampon.
Şi-un mic masaj.
Da.
Acum e partea mea favorită.
O să ne lăsăm pe spate.
Buddy.
Da.
Îţi place focul?
Tu stai aici cuminte.
Ne uităm împreună la foc. Doar noi doi.
Te iubesc atât de mult.
Nu pot să nu mă gândesc, Aaron.
- La ce? - La cele două trei luni.
Unde ori voi avea dureri mari, ori voi fi foarte trist.
Uită-te la scena asta.
E o scenă a băiţei.
Trebuia să fie amuzantă.
Nu trebuia să fie tristă, ştii?
Doar că nu pot să nu mă gândesc, "De ce să aştept?"
Ştii?
Pentru c-aş putea pune capăt suferinţei chiar acum.
Aş putea, să ştii.
Josef?
Josef.
Îmi pare rău.
A fost o glumă.
Trebuia să fie o glumă.
Îmi pare rău. A fost o glumă proastă.
Bine?
Am un simţ al umorului ciudat.
Îmi pare foarte rău.
E-n regulă.
Doar c-am devenit foarte serios şi doar încercam să-ncing atmosfera.
Vrei să ieşi afară sau ceva?
Vrei să ieşi la aer proaspăt? Ţi-ar prinde bine?
Da.
Aaron. Poate vrei să-ţi iei o geacă mai groasă.
- E puţin cam frig afară. - Bine.
Ar trebui să fie ceva în dulapul din dormitorul oaspeţilor
dacă vrei să iei una.
- Bine. - Super.
Ce? Ce s-a întâmplat?
Ce s-a întâmplat?
Ăla-i Peachfuzz.
E doar Peachfuzz.
Salută-l.
De fapt, sunt bucuros că s-a întâmplat asta.
Buddy, o să-ţi placă partea asta.
Peachfuzz este un lup prietenesc şi tata l-a creat
şi obişnuia să aibă această melodie unde Peachfuzz le cântă copiilor.
Ce crezi, Buddy?
El e Peachfuzz.
Salută-l.
Bun.
Super.
Uite.
Am nişte pălării.
Gemene.
Sunt aici, Buddy.
Chiar aici.
E o legendă despre acest drum unde vom merge acum.
Se numeşte Las Aguas Milagros de Corazon
şi-nseamnă, "Miracolul apei din inimă."
Eu şi mama ta am auzit despre el de la o doamnă hispanică
care are un magazin de taco chiar lângă lac.
Se spune că acolo poţi să te vindeci dacă ai ceva cu inima,
dar se pare că doar cei cu inima pură pot să aibă parte de aşa ceva.
Aşa că asta vom căuta astăzi.
- Cum e inima ta, Aaron? - E pură.
Ai face bine să fie.
Bine, Buddy.
Hai să vindecăm nişte cancer.
- Ai văzut? - Nu.
Ai văzut ceva acolo sus?
Ce-a fost?
Credeam c-am auzit ceva.
Josef?
E totul în regulă?
Dumnezeule.
Aaron.
Evident că nu ţi-ai văzut faţa.
Sfinte Sisoe.
Dă-mi camera.
Vreau să-ţi arăt ceva.
Trebuie să-ţi vezi faţa.
Eşti puţin supărat.
- Îmi pare rău. - E-n regulă.
Dumnezeule, a fost incredibil.
Ai avut o experienţă aproape de moarte.
Da.
Aşa se simte când eşti pe cale să mori.
- E incredibil, nu-i aşa? - Da.
- Eşti bine? - Da.
Sunt bine. Mersi.
Bun.
- E puternică senzaţia, nu? - Da, aşa-i.
Ce-i cu adevărat uimitor, e c-au fost cam două secunde
după ce-ai terminat să fii speriat şi-ai părut că vrei să mă omori.
Nu, eu doar...
N-o iau personal.
Cred c-a fost o reacţie internă.
E o chestie de apărare dar e un animal în tine.
E un mic Peachfuzz în tine.
Vrei să te împaci cu cineva în această lume?
Înainte să mori?
Am o fostă.
- Ai un topor? - Fostă.
Credeam că-mi spui că ai un topor.
Am un topor acasă.
Da. L-am văzut.
Pot să-ţi pun o întrebare şi să-mi răspunzi sincer?
Da.
Când ai văzut acel topor în faţa casei,
a fost o mică parte din tine care-a crezut că te voi omorî cu el?
Da, pentru că nu te ştiam.
Da?
Grozav.
Josef, nu-mi amintesc cât de mult am umblat.
Ţi-e foame? Da, ştiu.
Dar te descurci de minune şi nu trebuie să ne oprim.
- Bine. - Uite.
E un semn.
E ceva?
- Bun. - Apă vindecătoare, venim.
"Ţevi de canalizare."
E mizerie.
E ceva. Mai bine decât nimic.
Haide.
- Josef. - Ce e?
Ştii să te întorci înapoi?
- Nu. Nu ştiu. - Bine.
Pentru că am deviat foarte mult de la drum şi...
N-am putut să ţin minte traseul, aşa că...
Nici eu.
Dar trebuie doar să ne întoarcem.
Trebuie să...
- Trebuie să continuăm. - Bine.
Nu putem găsi miracolul dacă avem o frânghie legată de noi.
Bine.
Sfinte Sisoe.
Josef.
Vino să vezi!
Vezi?
- Aaron. - Da?
N-o să-ţi vină să crezi.
Vreau să îndrepţi camera acolo jos şi să-mi spui ce vezi.
Dumnezeule.
E o inimă.
Aveai dreptate.
E o inimă.
Dar e şi-un miracol.
Doar ce-i puri pot fi vindecaţi.
Da.
Vindecă acele degeţele.
Uimitor.
E rece, nu?
Bun.
Da!
Acum fă-mă şi pe mine.
Îţi spun ce.
Ştiu un loc pe nume Billy Ursul.
Are cele mai bune clătite din întreaga lume.
- Încă-ţi este foame? - Da.
Bun. Fac eu cinste.
- Bun, să mergem. - Haide.
Bun.
- Să vedem ce-au bun. - Sunt clătitele, nu?
N-ai spus că obişnuiai să vii aici cu familia ta?
Poftim?
Nu obişnuiai să vii aici de ani întregi?
Da, da.
Nu, doar c-au schimbat meniul, aşa c-am fost curios
dacă mai e ceva nou, dar da, normal că clătitele sunt baza.
- Aaron. - Da?
Ai făcut vreodată ceva de care-ţi este ruşine?
Da.
Vrei să-mi spui?
Da, bine.
Pe bune?
Dă-mi camera.
Haide, va fi amuzant.
Am să...
Bine.
N-o să mai fiu eu în centrul atenţiei.
Aşa.
Diavol chipeş ce eşti.
Bun.
Cred că... lasă-mă să mă gândesc.
Eram...
Obişnuiam să...
Obişnuiam să fac în pantaloni foarte des când eram mic copil.
Şi...
am ajuns în momentul când mama mi-a luat acest...
dispozitiv dintr-un catalog de-al ei...
a fost ca o brăţară ce-o puneai pe încheietură
cu-n fir ce mergea pe mână, pe sub tricou, până-n chiloţi.
Şi cu-n senzor ataşat de fir care...
transmitea un sunet când simţea urmă de umezeală.
Şi-mi amintesc odată când eram în parc cu prietenii mei
şi mă scăpa foarte tare dar n-am vrut să merg
şi am început să fac pe mine.
Şi apoi acest senzor a început să sune
şi-aşa am fost, stând în nisip
făcut tot pe mine şi cu această alarmă ce suna încontinuu.
Şi probabil că atunci a fost prima oară,
sau măcar atunci am simţit primul sentiment de ruşine.
Mersi că mi-ai spus.
Da.
Nu-i uşor să vorbeşti despre lucrurile astea.
- Apreciez. - Da.
Bine.
- Rândul meu? - Da, bine.
Bine.
Ce?
Ce-i aia?
E cumva...
Sunt eu.
Da.
Ţi-am făcut poze.
Bine.
- De ce? - Nu ştiu.
Cred c-am fost emoţionat înainte să apari
şi-am simţit că dacă te cunosc înainte să mă cunoşti tu,
aş fi mai puţin speriat.
Îmi pare rău.
N-aş fi făcut-o dacă te ştiam atunci cum te ştiu acum.
Şi-mi este foarte ruşine şi sper că putem trece peste.
Bine?
Nu, adică... e puţin ciudat, dar am trecut peste.
- Eşti sigur? - Da.
Da, e-n regulă.
Mulţumesc.
- Josef. - Da?
Cred c-am să merg acasă.
Am toate lucrurile cu mine.
Şi m-am gândit să mă întorc acasă acum.
Voiam să-ţi torn un pahar de whisky.
E-n regulă.
Cred că-i un drum lung şi e periculos drumul.
Cred c-am să...
Durează 20 de minute să cobori.
Poţi merge liniştit. Nu-i...
Cred c-ar trebui să sărbătorim această zi, Aaron.
Simt c-ar trebui să ciocnim paharele şi să sărbătorim.
O băutură, bine?
Una singură şi eu am să te trimit acasă.
Te rog?
- Bine. - Bun.
- Un pahar. - Super.
Scuze. N-am vrut.
Tot continui să fac asta.
Haide, să mergem.
E minunat, nu?
Doi băieţi bând nişte whisky.
E grozav.
Ce zi grozavă, ştii?
Şi zilele mele nu-s uşoare.
Adică, pe bune.
Puteam să stau cu familia, dar mi-am făcut un nou prieten.
A fost o zi minunată.
- Da, a fost una minunată. - Da.
Ce te-a făcut să vii până aici să faci asta cu mine?
A fost o slujbă.
- Banii, nu? - Da.
Ai probleme cu banii, Aaron?
- Nu. - E-n regulă.
Nu ai de ce să-ţi fie jenă. Oamenii au probleme cu banii.
- E dificil, dar ştii... - Normal că-i dificil.
Când eram de vârsta ta, nu aveam nimic, ştii?
A durat o perioadă până am acumulat averea pe care o am
şi-am acumulat ceva.
Şi m-am gândit la asta astăzi şi vreau să-ţi dau nişte bani, Aaron.
Nu, mersi... Drăguţ din partea ta, dar sunt bine.
De ce-i deranjează pe toţi chestia asta?
Dacă ai avea prea multă mâncare şi mi-ar fi foame, mi-ai da?
- Da. - Da, normal.
Pentru că eşti prietenul meu şi eşti bun.
Am mulţi bani. Ai o nevoie. E simplu.
- Eu... - E un cec în papucul tău, Aaron.
Te-am prins. Bine, scuze.
Nu ai un cec, dar te-ai uitat, ceea ce-nseamnă că ai nevoie de bani.
Lasă-mă să te ajut.
Nu trebuie chiar acum. Doar spuneam.
- Bine... - Cinste nouă.
Cinste.
Bun. Cred că suntem în regulă.
Unde... pleci deja?
Aaron, pleci?
- Cred că... da, cred că... - Te-am minţit.
- Cu privire la ce? - La Peachfuzz.
Aaron, dacă-ţi spun ceva, promiţi că nu vei mai spune nimănui?
Vreau să-mi descarc această povară, înainte să...
- Bine. - Dar e doar pentru tine.
Buddy, îmi pare rău. Nu trebuie să auzi asta.
Aaron, poţi să iei un loc şi să opreşti camera?
- Acum. - Bine.
Bun.
- E oprită? - Da, e oprită.
Bun.
Am făcut ceva foarte rău.
Acum patru ani, internetul a început să meargă foarte greu.
Am vorbit cu-n tip cu care lucram şi-a spus că poate istoricul e plin.
Am mers acasă. Am deschis internetul.
Aaron, am văzut lucruri inimaginabile.
Doar pornografie. Pornografie animalică.
Erau doar doi oameni ce foloseau internetul.
Eu şi soţia mea, Angela.
Iar eu nu mă uitam la pornografie animalică, Aaron.
Am discutat cu Angela. A negat complet.
Ce puteam să spun?
Ştiam c-a fost ea.
Minciuna a început să tragă o linie între noi şi să ne despartă.
Într-un weekend, am spus c-ar trebui să venim aici la cabană.
Chiar aici.
Dar sâmbătă am fost chemat la lucru, aşa c-am lăsat-o pe Angela singură.
Chestia e că n-am fost chemat la lucru.
Am mers la magazinul 39.
Acolo am găsit o mască.
A fost un lup.
Trei ore mai târziu, ajung înapoi acasă.
Îmi pun masca şi intru pe geamul din spate.
Angela dormea.
Am legat-o şi-n acel moment s-a trezit.
Iar apoi am avut o relaţie sexuală animalică şi sălbatică.
N-am văzut-o niciodată aşa fericită.
Trebuie să recunosc, nu m-am simţit prost la final.
Am ieşit pe geamul unde-am intrat lăsând-o legată.
Când m-am întors următoarea dimineaţă, am întrebat-o cum a fost seara ei.
A spus c-a fost bună, cu-n zâmbet pe faţă.
N-am mai vorbit de-atunci despre asta.
Am mers acasă.
Şi-n săptămânile ce-au urmat, internetul şi-a revenit la normal.
Aaron, mi-am violat propria soţie.
În concluzie, ăsta-s eu pe scurt.
Ăsta-i tatăl tău bătrân. Vreau să spun că te iubesc, Buddy.
Şi...
Bun. Cred c-a fost bine.
- Pe bune? - Da.
- Cred c-a fost minunat. - N-a părut aşa după mine.
Nu, cred c-a fost bine.
Nu ştiu, n-a părut prea concis.
- Mi-ai văzut cheile? - Sunt în geaca ta, nu?
- Da, credeam că sunt. - Poate-s în blugi?
- Nu ştiu. - Sau pe masă?
Cred că dacă mai încercăm încă o dată, o să reuşim.
Ştii ce? Cred c-a fost bine.
Chiar cred c-a fost bine.
- E totul în regulă, Aaron? - Da, doar...
Da, noi...
- Aaron? - Da?
Te-am înspăimântat cu povestea mea de viol?
Nu.
- De ce eşti aşa grăbit? - Doar...
Aaron, vino aici, uite. Poţi rămâne aici.
Am destule paturi confortabile. Avem şi whisky.
- E un drum lung până... - Josef, trebuie să merg acasă.
Ştiu, Aaron. Ştiu că trebuie să mergi acasă.
Dar ceea ce-ţi spun e că nu-ţi putem găsi cheile.
E întuneric în casă. Tehnic, ai peste 0.08 alcool în sânge.
Dacă eşti oprit de poliţie, o să ai dosar penal.
Dimineaţa, casa-i plină de lumină. O să-ţi găsim cheile.
Vei fi sobru. Şi poţi merge acasă atunci.
Ai înţeles?
Scuze c-am ridicat vocea.
- Scuze c-am fost agitat. - E-n regulă.
Da, cred că-i periculos să merg acum.
- E o alegere bună. - Da.
- E mişcarea cea bună. - Da.
- Absolut.
Da. Bine.
- Bun. Uite. - Bun.
E un shot mare.
- Până la fund. - Până la fund?
Bine. Dacă spui tu.
Bun.
Vreau s-o mai fac o dată. Chestia asta încă filmează?
Da. Suntem bine.
În concluzie, Buddy, vreau doar să... hai s-o iau de la capăt.
Te descurci bine.
- Eşti sigur? - Da.
Bun.
În concluzie, Buddy...
- N-a avut un gust ciudat? - Nu, a fost bun.
- Mai vrei un pahar? - Nu. Mi-e bine.
În concluzie, Buddy, te iubesc şi-mi lipseşti.
Îmi pare rău c-am murit.
Se simte ciudat.
Josef?
Ce-ai făcut?
Aaron, ce-ai făcut?
De ce-ai făcut asta? Aaron, de ce-ai făcut asta?
Aaron, ce-ai făcut?
Ce-ai făcut?
E-n regulă. Du-te la somn.
Dormi.
E-n regulă.
Bună, Peachfuzz.
Peachfuzz.
Nu, Josef.
Peachfuzz.
Josef.
Ar trebui să vii să te întinzi cu mine.
Sunt obosit.
Te iubesc foarte mult. Îmi pare rău.
Am stat treaz toată noaptea.
- Angela? - Josef?
- Nu, aici e Aaron. - Josef e acolo, te rog?
- Doarme. - Scuze, cine-i la telefon?
Aaron. Soţul tău m-a angajat.
- Ce? - Soţul tău m-a angajat să-l filmez.
Pentru cancer.
- Unde eşti acum, Aaron? - Suntem la voi acasă în Crestline.
Unde? În fine. Nu contează.
Ascultă, am să-ţi recomand să pleci din casă chiar acum.
- Ce naiba se petrece? - Nimic.
Tu doar ieşi din casă. O să fii bine.
Doamnă, am încercat să plec. Nu-mi găsesc naibii cheile.
E-n regulă.
Spune-mi adresa unde eşti şi apoi pleacă de acolo.
Continuă să pleci da?
Sunt în pericol acum?
- Fratele meu are probleme. - Frate?
Josef e fratele tău? Fratele tău are cancer?
Ascultă-mă Aaron. Trebuie să ieşi din casa aia acum...
Băga-mi-aş.
Băga-mi-aş!
Moartea. Vine.
Nu putem face nimic.
Nu vrea să mor, Aaron.
Nu vreau să...
Nu vreau să mor.
Aaron. Doamne.
- Ştiu. - Ştiu că ştii.
Te iubesc. Eşti un prieten foarte bun.
Te iubesc foarte mult.
- Josef, ştiu. - Ştiu că ştii.
Josef. Ştiu ce se petrece aici. Ştiu că ai probleme.
Sunt dispus să te ajut.
Nu-s nervos.
Doar dă-mi cheile şi-o vom lua de la zero.
Am vorbit cu Angela.
Josef. Te rog dă-mi drumul.
O să-mi dai drumul?
De ce-mi faci asta?
Încerci doar să mă sperii? Bine, uite.
Sunt îngrozit, da? Ai câştigat.
Acum poţi să te dai la o parte şi să mă laşi să plec?
Opreşte-te.
Opreşte-te!
Să vă spun cum a fost.
După mica noastră încăierare, nu ştiu unde s-a dus.
A fugit.
Eu... A trebuit să-mi tractez maşina.
Şi acum sunt acasă. Şi credeam că asta s-a terminat.
Am catalogat evenimentul că o chestie ciudată ce s-a întâmplat.
Şi uitaţi, câteva zile mai târziu,
primesc asta prin poştă, ceea ce-nseamnă că-mi ştie adresa.
Şi e puţin deranjant.
Nu ştiu, am probleme cu interpretarea.
Cred că acolo ar trebui să sape mormântul pentru că are nişte saci acolo.
Nu cred că acolo-i un cadavru, ciopârţit şi îndesat în saci.
Nu ştiu.
Trebuia să fiu eu acolo?
Ştiţi ce? Nu.
O să scăpăm de acest CD şi-o să pretindem că nu s-a întâmplat.
Aici.
Aşa.
Bun.
Poate că nu-i asta tot.
Am avut un vis ciudat acum seara.
Sunt împreună cu Josef la Heart Rock.
Doar că într-o cadă.
Şi stăm amândoi acolo iar el are mască cu Peachfuzz pusă
şi nu cred că-i ciudat pentru că şi eu am una.
Doar că a mea-i una mai mică.
O mască de pui de lup.
Şi bem vin.
Şi apoi se apleacă peste mine şi-ncepe să-mi toarne vin pe cap.
Şi mă uit în jos şi realizez că-s un bebeluş şi-mi face o băiţă.
Şi e ceva ciudat legat de apă.
Îmi bag mâna-n apă şi când o ridic, e plină de sânge.
E doar un vis ciudat.
Trebuie să nu mă mai gândesc la acest individ.
Am auzit soneria în timp ce eram la baie,
iar poştaşul mi-a lăsat acest pachet în faţa pragului.
Nu există adresă de returnare, dar am o vagă idee de la cine e.
Ca să eliberăm tensiunea, vreau să-mi cer scuze pentru filmarea ce ţi-am trimis-o.
A fost puţin manipulator şi-a fost un răspuns sentimental,
aşa că-mi pare rău.
Dar în toată tărăşenia asta, n-am fost în toate apele
pentru că m-ai drogat.
Am găsit o sticlă mică de Benadryl în casă
aşa că trebuie să recunosc, bună mişcare.
Din punctul meu de vedere, fără remuşcări, însă în caz de ceva,
m-am gândit să-ţi trimit acest cadou să eliberăm tensiunea şi să ne împăcăm.
Presupun că până acum ai cuţitul şi ai filmarea la care te uiţi.
Dar dacă n-ai găsit al treilea element, pune pauză şi caută mai bine.
Ador lupii pentru că iubesc cu adevărat dar nu ştiu cum să-şi exprime iubirea
şi deseori devin violeţi şi sincer, chiar omoară ceea ce iubesc
şi-n interiorul unui lup se află o inimă bună.
Şi da, e nechibzuită.
Şi da, ocazional omoară şi acest lup micuţ a fost atât de drăguţ,
încât mi-a reamintit de tine.
Momentul când te-am speriat în pădure, s-a văzut crimă-n ochii tăi,
dar a fost crimă de bebeluş.
Nu eşti pregătit să accepţi asta.
Dar vreau să te încurajez să-ţi iubeşti lupul din tine.
Aşa că ia lupul.
Bucură-te.
Şi cel mai important, ia cuţitul şi nu-ţi fie frică să-l omori,
pentru că atunci când înjunghii ceva şi-l tai şi cauţi în interior,
nu ştiu ce să zic.
Sunt multe chestii frumoase.
Şi am o mică surpriză pentru tine în interiorul lui.
Ne vedem curând, Buddy.
Dumnezeule.
E timpul să sun poliţia.
Numele meu e Aaron Franklin.
Sun să raportez un incident domestic violent şi-un hărţuitor.
Nu ştiu dacă-i foarte periculos, dar e foarte ciudat şi foarte înfricoşător
şi-ncepe să-mi fie frică pentru siguranţa mea.
Numele lui e Josef. Sau aşa cred că este.
Minte foarte mult.
Nu, nu ştiu... Nu-i ştiu numele de familie.
Nu, nu ştiu unde locuieşte.
Ne-am întâlnit în cabana care-a spus că-i a lui, dar e doar închiriată.
Nu, n-am cum să-l găsesc sau să-l contactez.
Trebuie să fie ceva ce puteţi face.
Nu puteţi trimite pe cineva să-i ia amprentele sau ceva?
Mi-a trimis un colier şi-un cuţit.
Puteţi să le folosiţi pe alea.
Mă bucur că luaţi în serios chestia.
Aţi fost de mare ajutor.
Sunt sigur că voi dormi foarte bine la noapte.
Încă am coşmaruri.
E acelaşi vis la nesfârşit, însă puţin diferit.
Stăm în aceiaşi cadă, dar cada are nişte ţepi retractabili
şi când te aşezi pe ei e ca şi cum se ridică şi...
Bun. Bun.
Bun.
Luminile.
E cineva acolo?
Josef?
Dacă cineva-i pe perimetrul acestei case,
să ştie că am un cuţit.
Nu mi-e frică să-l folosesc.
Eu...
Ce-a fost aia?
Josef?
E cineva acolo?
Ai naibii ratoni.
Ultimele două nopţi au fost destul de normale
până am primit asta.
Aici e unde dorm.
Sita de la geam e ruptă.
Nu-i bine.
Bun.
Aaron.
Asta, înţeleg, primeşti o filmare cu săparea unui mormânt prin poştă.
Îl arunci. Nu-i mare lucru.
Asta a fost mai greu de acceptat pentru mine
şi m-a rănit pentru că l-am făcut pentru tine
şi-a fost un simbol al prieteniei noastre
şi-a legăturii pe care noi doi am făcut-o la acea inimă din piatră, chiar acolo.
Şi-ai aruncat-o şi când am găsit-o în tomberonul tău, mi s-a frânt inima.
Şi să fiu sincer, m-a făcut să mă gândesc şi-am avut nişte gânduri greşite
despre ceea ce-aş vrea să-ţi fac şi sincer şi mie.
A fost un semn şi m-a speriat şi m-am gândit foarte mult la asta
şi-am realizat ceva, că ai dreptate.
Aveai dreptul să le arunci la gunoi, pentru că nu suntem prieteni.
Relaţia noastră s-a bazat pe prostii şi minciuni care...
au fost inventate de mine şi-mi pare rău pentru asta
şi vreau să punem punct acestui lucru şi de asta vorbesc cu tine acum, bine?
Asta-i încercarea mea de-a fi sincer şi exact cu tine.
Şi nu-s sigur dacă-s capabil, dar am să încerc să-ţi explic adevărul.
Şi adevărul e că eu sunt...
Adevărul e că nu ştiu.
Pentru mine e greu să vorbesc, bine?
Nu ştiu ce-i cu mine.
Mereu am făcut asta.
Toată viaţa m-am prefăcut şi-a fost o fază unde-am zis,
"Am să devin un actor, pentru că asta fac actorii, se prefac."
M-am grăbit să fac asta şi apoi,
n-am făcut nimic pentru mine pentru că n-a fost real.
Nu puteam să mă liniştesc decât dacă era adevărat
şi m-am dus la doctori şi unii au zis că,
"e doar nebun" şi unii au spus că nu-s, şi-am luat medicamente,
dar nimic nu m-a ajutat.
Şi m-a condus într-un loc foarte groaznic.
N-am niciun prieten.
Am rupt orice relaţie. Cu surorile mele. Cu părinţii.
N-am nimic şi-am nevoie de cineva cu care să vorbesc.
Şi sper că bunătatea ta-i mare şi chiar dac-am rupt relaţia
şi n-ai niciun motiv să mă crezi, îmi vei acorda şansa să vorbesc cu tine
şi măcar să mă laşi să mă explic şi dacă nu vrei să mă mai vezi, aşa să fie.
Măcar vom avea împăcare.
Dar am să fiu aici. La lacul Gregory.
Mâine la ora 11:00. E un loc public. E-n natură.
E în siguranţă şi-ţi promit că nu trebuie să te temi de mine.
Vreau doar o şansă să-ţi arăt cine sunt cu adevărat
şi cum stă treaba cu mine, pentru că sincer, sunt o persoană singură.
Şi sunt o persoană tristă.
Şi chiar am nevoie de-un prieten.
Şi eşti singura şansă pe care o am.
Ce naiba ar trebui să fac acum?
Uită-te la el. E atât de trist.
Bine, Josef.
Sunt aici. M-ai făcut să vin.
Dar să ştii că filmez întâlnirea şi telefonul e setat să sune rapid la 112.
Devine din ce în ce mai bine.
Îmi amintesc prima oară când am văzut filmarea asta, Aaron şi-am zis,
"A fost o mişcare isteaţă să filmezi şi ţi-ai setat telefonul să sune la 112."
Dar de ce nu te-ai întors în spate?
A părut o prostie să stai acolo.
Şi apoi am realizat de ce nu te-ai întors.
Pentru că eşti cea mai minunată persoană ce-a trăit, Aaron.
Nu contează ce ţi-am făcut, ai crezut că sunt bun
şi că n-am să te rănesc.
Şi de asta am să te iubesc mereu.
Şi de asta vei fi favoritul meu dintre toţi ceilalţi.
Bun.
Totul e-n regulă.
Nicio grijă-n lume.
Totul s-a terminat.
Da, aici e Bill.
E destul de simplu.
Tot ce-ţi trebuie e o cameră video, să vii aici şi 8 ore din timpul tău.
Bun. Super.
De abia aştept să te întâlnesc.
Bine. Bun, ne vedem mâine, Buddy.
Traducerea şi adaptarea Richard Nasta @ RoSA pentru www.rosa-team.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania